

-----------------------------------

Tavi F.

02 Mai 2008 23:30



-----------------------------------

Nu cred ca poate contesta cineva, ca imaginea data de un Dall-Kirkham se degradeaza mai repede pe masura departarii de axa optica, in comparatie cu Cassegrainul clasic. Insa pentru punerea in practica a diagramelor teoretice (ideale), a celor doua variante de cass., e cale lunga, in special pt. varianta clasica.

Important e sa se cunoasca limitarile si aplicatiile sistemelor, la f/35 un Dall poate fi chiar delimitat de difractie pe tot cimpul cuprins, atunci chiar nu mai sint probleme. 
Pe de alta parte, mi s-ar parea stupida proiectarea si construirea unui DK la f/10..f/15, sau utilizarea unui RC la observatii planetare.

Vreau sa fac o raportare la realitatea cunoscuta de mai multi, spunind ca un DK f/25 are aceeasi coma (procentuala fata de discul Airy) ca un newtonian cu oglinda parabolica, de  acelasi diametru, ~f/10.5!, la marginea unui disc focal de acelasi diametru.  

Vin si cu un exemplu (obtinut in MODAS) al unor imagini stelare de difractie, pe un cerc focal cu o raza de ~12.5mm. Diametrul oglinzii principale 200mm.
Stinga - DK f/25, semiunghiul cuprins 0.14deg;
Dreapta - Newton f/5, semiunghiul cuprins 0.7deg.

http://img72.imageshack.us/img72/5530/img500comadk200f25014dear9.jpg http://img72.imageshack.us/img72/1176/imgcomanewt200f507deghacs3.jpg 

O "placinta" de toata frumusetea in cazul newtonianului f/5, pe care multa lume il agreeaza.   

obs. - imaginea in cazul DK-ului, am marit-o de 5x (scara imaginii fiind 5:1), pentru o impresie cit mai reala.

