

-----------------------------------

Mircea Pteancu

18 Oct 2023 23:47



-----------------------------------



Este fizic imposibil sa rezolv cu telescop de 250mm o dubla cu separatia de 0,31''. 

Asa este, nu am nici o indoiala in aceasta privinta.
Dar cum explicam cele intamplate in aceasta seara ?

Imediat dupa ora 20 am fost vizitat de prietenul si colaboratorul meu Armand. Cu ajutorul lui si prin deosebita bunavointa a cuiva apropiat lui, am devenit incepand de asta-seara fericitul apropritar al unui ocular Radian 3mm.
L-am si testat impreuna pe un cer foarte paclos, folosind dobsonianul ''Grond'' D=250mm F/4.8.
Grosismentul obtinut cu ocularul Radian 3mm pe dobsonianul de 250mm este de 400x, intr-un camp efectiv de 9 minute de arc.

- Am rezolvat si separat Epsilon 1-2 Lyrae cu doua sau trei stele ''debillissima'' (A,B,C,D,E,F,I). Armand a vazut trei stele ''debillissima'' deci el a vazut si companionul G.

- Incurajati de calitatea si contrastul imaginii am trecut la teste mai dure. Am rezolvat si separat Lambda Cyg, Zeta Her, 16 Vul, STT 410 si STF 2.

- Am rezolvat stele numeroase in M13 si am observat ditamai inelul si steluta vecina la M57.

- La Saturn am vazut diviziunea Cassini, banda nordica de pe planeta si trei sateliti.

- Dupa plecarea lui Armand, am reobservat toate dublele de mai sus la care am adaugat Pi Aql, Delta Cyg si Bu 720.

- Am rezolvat in stele roiul Messier 15 si am observat Roiul Dublu din Perseu, Stock 2, M34 si M31+M32. La ultimele, am folosit insa nu ocularul Radian 3mm ci ocularul Q70 al lui Armand, aflat la mine in ''probe tehnologice''.

- Incantat de rezolvarea dublei Bu 720, care este destul de dificila la separatia ei de 0,58'', mi-a picat, asa din senin ... o fisa !
Am tot citit eu despre steaua Gamma Andromedae ca este tripla dar stiind ca separatia este foarte mica ... '' nu m-am legat la cap daca nu ma doare'' !
Ce mai incoace-ncolo, am pus telescopul armat cu Radian 3mm, pe Gama And.
Am facut cel putin zece pasaje ale stelei prin campul vizual. Focalizand cu cea mai mare grija si privind cu atentie ... (mda, mi-ar place sa spun ca am rezolvat-o ...) am remarcat ca steaua albastra, companionul, are forma unui bastonas compus din doua discuri Airy suprapuse. 
Am incercat sa determin unghiul de pozitie al companionului C si am notat in jurnalul de observatii :
'' BC are PA = 120* ? ''
Si apoi ''STOP'', mi se facuse frig.
Eclipsa lui Algol din seara aceasta se vedea dar nu prea bine din cauza paclei iar acolo au aparut alte enigme, voi vorbi despre asta la ''Stele variabile''.
Deci m-am oprit din observatii.
Cum m-am incalzit oleaca, am pornit calculatorul si am verificat in StelleDoppie despre Almach/ STF 205A,BC.
Am indicat unghiul de pozitie corect ? Nu. Softul arata PA = 116,2*.
Vai, vai, cum am putut gresi cu 3,8* ???  :oops: 
Glumiti, nu-i asa ?
Tinand cont de separatia de 0,27'', sunt absolut + super + hiper incantat ca am putut zari existenta unui gradient de luminozitate si o abatere de forma care sa-mi permita estimarea unui unghi de pozitie.

Revenind la citatul din propria ''opera'', confirm: nu putem rezolva stele duble cu separatii de 0,3''.
Dar, cu un ocular de calitate cum este acest Radian 3mm, se pot totusi sesiza unele caracteristici fundamentale pana in adancimile abisului fotonic pe unde bantuie Megalodonus Subarcus 0,3''?

Altfel, cum sa explic toata povestea asta ?

Atasez poza notei din jurnal.

Mircea

