

-----------------------------------

iulian90

01 Dec 2021 13:18



-----------------------------------

Buna ziua tuturor. 

Aseara am mai testat camera Philips pe obiecte DSO, prin luneta de 80/900mm cu reducator focala.

Am fotografiat galaxia M 77 din Cetus ,facand 100 cadre la expunerea de 60s, cu valoarea Gain redusa la jumatate , ca sa vad ce iese ,cum se comporta camera  si a trecut testul cu bine, zgomotul s-a redus simtitor, dungile oblice au disparut, imaginea fiind mult mai curata pe fundal si mai faina decat inainte. :)

Am ajuns la concluzia ca pentru o imagine cat mai faina trebuie un numar de cadre de minim 80-90 (60 este cam putin), cu valoarea ISO/Gain reglata intre 50% si cel mult 75% si expuneri mai lungi 

Camera Philips este destul de capabila pentru astrofotografia DSO, dar are si un dezavantaj, campul mic datorat dimensiunii mici a senzorului, care face camera mai potrivita pentru tinte mici si cateodata duce la imposibilitatea stackarii cadrelor in DSS daca in campul imaginii nu intra destul de multe stele pentru reper pentru softul DSS, trebuie un minim de 12-15 stele ca sa poata stacka cadrele altfel softul refuza sa stackeze cadrele. 

Mai am sa fac niste teste cu camera pe softul PHD2 sa vad cum as putea rezolva problema activarii camerei Philips , poate o pot folosi ca camera de ghidaj in locul camerei Meade, care ar fi mai potrivita ca camera principala, avand o sensibilitate si un SNR mai bun decat camera Philips.

